= DRACULA: Dead And Loving It = Dracula: Un mort iubăreț
Sincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team - www.subtitrari-noi.ro
Traducerea: Bogdan Cozos
Într-un spațiu atât de mic, Mă simt constrâns să mă prezint.
Mă numesc Thomas Renfield. Avocat din London.
Englez.
Eu și soția mea iubim englezii. Nu-i așa draga?
Trebuie să vă mărturisesc că nu sunt obișnuit
cu drumurile acestea din Transilvania.
Mă simt puțin rău.
Vă e rău? Am să-i spun vizitiului să meargă mai încet.
Vizitiule...
Soarele apune.
Trebuie să ajungem în sat înainte de lăsarea întunericului. Repede!
Mai repede! Mai repede!
Ține-te bine, englezule!
Da, înțeleg destul de bine.
Vreau să spun, vizitiu, poți să încetinești puțin?
Da!
Mulțumesc.
Vizitiu, nu-mi da bagajul jos.
Merg până la trecătoarea Borgo în seara aceasta.
Da.
- Ce faci? - Prea întuneric.
Nu merg mai departe.
De aici încolo, mergi pe jos.
Mergeți în seara aceasta?
- Da, mă duc la castel. - La castel?
Da, am planificată o întâlnire cu Contele Dracula.
Dracula?
Planificată?
Da, am de făcut afaceri cu Contele.
Nu.
- Nu trebuie să mergi. - De ce nu?
Pentru că noi muntenii credem...
că la castel trăiesc vampiri.
- Vampiri? - Da.
Sunt nemuritorii.
Se ridică din sicriu...
noaptea.
Da.
Se transformă în lupi sau lilieci...
și perforează gâturile victimelor cu dinții...
și le beau sangele.
Cu siguranță acestea sunt doar superstiții.
Nu. Madam Ouspenskaya are dreptate.
Te rog, fiule...
ia crucea aceasta.
Nu, mulțumesc.
Ia crucea.
Dragostea ei sfântă și spiritul Dumnezeiesc...
te va proteja de pericolul ascuns.
Nu, serios. Nu, mulțumesc.
- La dracu, ia crucea. - Sigur.
- Te costă 15 copeici. - Bine.
Mulțumesc.
Dacă trebuie să merg pe jos, voi merge.
Nu. Nu te duce. Te rog. Te implor.
Dar nu înțelegeți. Sunt așteptat.
În acest caz, ta.
Ce?
Bună seara?
Sunt Thomas Renfield, avocat din Londra...
am venit să îl văd pe Contele Dracula.
Doamne. Nu.
Copii nopți.
Ce mizerie fac.
Eu sunt Contele...
Dracula.
- V-ați rănit? - Mă simt perfect normal.
Îmi trebuie mai mult de atât ca să mă rănesc.
Vino.
Vino, Renfield.
- Doamne. - Renfield...
nu pierde vremea.
Vin într-o clipită.
Da.
Îmi cer scuze, am fost reținut.
Jenant de-a dreptul. Mi s-a părut că v-am văzut trecând prin plasă...
și am presupus că pot și eu.
Apoi mi-am spus, "Poate că pot să trec pe lângă."
Dar, nu.
Era prinsă pe toate părțile.
- Așa că mi-am spus... - Renfield, nu mă interesează.
Și acum, dacă nu te simți prea obosit după călătorie...
Aș vrea să discutăm despre achiziția Carfax Abbey-ului.
Da, sigur. Am actele aici.
Foarte bine.
Iată-ne.
- E puțin cam prăfuit, nu-i așa? - Da, așa îmi place.
Semnați aici.
Și aici.
Iată.
Da, felicitări. De acum sunteți proprietarul moșiei Carfax Abbey.
O copie pentru dumneavoastră...
și o copie pentru mine.
- Vă simțiți bine? - Da, doar m-am tăiat în hârtie.
Doamne.
Nu vă faceți probleme, Am o batistă pe aici pe undeva.
Să vedem, pe unde este?
Ce stupid sunt.
E mai rău decât am crezut. Probabil am ciupit o venă.
Dumnezeule.
Ce faci cu mobila?
Ce aveți de gând?
Ce e aceasta?
Cine sunteți oamenilor?
Aș dori să vă informez că acela e genunchiul meu pe care ați încălecat.
Nu, opriți-vă acum.
Nu, nu e bine.
E greșit, mă auziți? Greșit.
Greșiți-mă. Greșiți-mă. Greșiți-mă până îmi sar creierii.
Da!
Ce se întâmplă aici?
Credeți că mă faceți mândru de voi?
Acum plecați, vreau să îl tranform în sclavul meu.
Și încetați.
Deci, Renfield...
te simți mai bine acum? Ai avut un coșmar.
Un coșmar?
Dar a fost atât de real, de viu.
Două femei voluptoase care mă pipăiau.
Cum să vă descriu?
- Ați fost vreodată la Paris? - Da.
Dă-mi voie să îți arăt o veche metodă Transilvăneană de relaxare.
Uită-te în ochii mei.
Pleoapele îți devin grele.
Te simți...
Renfield, ai adormit prea repede.
Am mai multe să îți spun.
Trezește-te.
Te simți moleșit.
Ce prostănac.
Renfield, uită partea cu somnul.
Ascultă-mă.
Auzi doar vocea mea. Din acest moment, ești sclavul meu.
Vei sacrifica absolut tot pentru siguranța mea.
În schimb...
Eu îți voi da vieți.
Nu vieți mari.
Insecte, muște, păienjeni.
Am închiriat un vapor să ne ducă în Anglia.
Plecăm mâine seară.
Îți ordon.
Să îmi păzești sicriul.
Da, stăpâne.
Renfield!
Vin, stăpâne.
Stăpâne, nu-ți face probleme. Te ajut eu.
Acum te-am prins stăpâne.
Pari slăbit, stăpâne. Ești uscat tot.
Ia, are trebui sa iei niște fluide.
Da, sunt de acord.
Cred că voi începe cu prim-ofițerul.
Mă simt atât de fericită că sunt la operă.
Iubesc acest palat de artă și frumos.
Da, draga mea.
Opera este uimitoare.
Muzica este plină cu dragoste, ură...
senzualitate, și pasiune neînfrânată.
Toate lucrurile din viața mea pe care am reușit să le înăbușesc.
Îmi cer scuze că am întărziat dragilor.
- Ne-am făcut griji tată. - Îmi cer scuze. Ia loc.
Am fost reținut la azil.
Astăzi a fost adus cel mai extraordinar lunatic.
Unicul supravietuitor de la goleta care a naufragiat în portul Whitby.
Absolut bizar.
Bună seara. Pot să vă ajut domnule?
Da, poți să mă ajuți.
Dr. Seward este în loja alăturată.
Este absolut necesar să vorbesc cu dânsul în particular.
Îi vei spune că este un mesaj pentru dânsul în hol.
Un mesaj pentru Dr. Seward în hol.
Bun. Acum du-te.
Un mesaj pentru Dr. Seward în hol.
Și nu îți vei aminti nimic...
din ce ți-am spus.
Extraordinar.
Bună seara. Pot să vă ajut domnule?
"Pot să vă ajut domnule?" Care e problema ta?
- De ce nu i-ai spus nimic? - Despre ce?
Despre mesaj.
Pentru cine?
Nu mai contează. Am să-i spun eu.
Și pentru prestația ta jalnică ...
nu vei primi bacșiș.
Fără bacșiș?
Asta ți-ai adus aminte.
Ia uite ce e aici.
Scuzați-mă...
Sunteți Dr. Seward al cărui sanatoriu este în Whitby?
- Da. - Tocmai am achiziționat Carfax Abbey...
și am înțeles că se învecinează cu pământul dumneavoastră.
Așa și este. Și dumneavoastră sunteți?
Iertați-mă.
Sunt atât de cunoscut în țara mea natală...
Încât uneori uit să mă prezint.
- Eu sunt Contele... - Dr. Seward...
este un mesaj pentru dumneavoastră în hol.
Dumnezeule. Ce este...
Scuzați-mă.
Dracula.
Bună seara, Conte Dracula?
Eu sunt Jonathan Harker, Asistentul doctorului Seward.
Ea este Lucy Westenra...
Și ea este logodnica mea, Fiica doctorului Seward, Mina.
Conte Dracula, va fi o ușurare să vedem lumini aprinse...
prin ferestrele deprimante de la Carfax Abbey din nou.
Da. Abbey întotdeauna îmi aduce aminte de acel vechi toast:
"Mărețe lemne, zidurile din jur sunt goale...
se aude ecoul râsetelor noastre...
de parcă morții ar fi încă aici."
Îmi place cum gândești, dragă.
Acesta este unul din subiectele mele preferate.
Ar trebui să ne mai întâlnim și să avem o discuție lungă.
Foarte lungă.
Acum voi pleca. Am o întâlnire presantă.
Conte Dracula?
Îmi cer scuze, dragă...
dar ai un maxilar occipital minunat.
Ce e acela?
Acesta.
Mulțumesc.
Și acum voi pleca.
Este ceva din altă lume legat de omul acesta.
- Îmi dă fiori. - Da.
Și mie.
Conte Dracula...
aș vrea să avem aceea discuție lungă chiar acum.
Scuză-ne, draga mea.
Dr. Seward, Jonathan.
Dormeam.
Ne pare rău, dar am auzit zgomote în tufișul de sub geamul tău.
- Am crezut că poate este un hoț. - Te-ar deranja dacă ne-am uita în jur?
Nu. Vă rog.
- Nu e nimic aici. - Nimic rău nici aici.
Ce ușurare.
Sunt convins că nu există aici pericole de nici un fel.
Ne cerem scuze că te-am deranjat, dragă.
Am verificat fiecare cm din încăpere, și nu este nici un semn de intrare cu forța.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Ceva este în nergulă cu broasca aceasta.
Nu-ți face probleme. Am s-o trântesc ca lumea.
Renfield.
- Da? - Nu mai suport. Tu mai suporți?
Lumina, țipetele, fețele nebunilor care se uită la mine.
Îți spun, pereții se închid înspre mine.
- Trebuie să ies de aici. - Gardian, treci înapoi la lucru.
Da domnule.
Vino, Renfield. Vei lua ceaiul cu guvernatorul.
În sfârșit.
Acum vei vedea, Martin.
Dr. Seward va vedea că nu sunt nebun.
Nu mi-aș paria ultimul bănuț pe asta. Haide să mergem.
Stai.
- Dr. Seward. - Da?
- Domnul Renfield este aici. - Bun. Trimite-l aici, Martin.
McManus, pacientul din aripa de vest?
- Da. - Are o criză de isterie.
Fă-i o clismă.
- O clismă? - Da.
Îi va da un sentiment de realizare.
Da domnule.
Renfield, ce bine că ai putut să vii.
Îmi pare bine să te văd prietene. Cum te simți astăzi?
Normal. Perfect normal.
- Excelent. - Da.
Dr. Seward, pot să vă întreb de ce am fost adus la sanatoriu?
Am dori să facem câteva teste, asta e tot, dacă nu te deranjează.
Nu, deloc. După cum puteți vedea, sunt chiar bine acum.
Așa și este. Ți-e foame?
- Sunt hămesit. - Servește-te.
- Ce festin. - Da.
Tocmai îi spuneam...
Ce-a fost asta?
- Ai luat ceva de pe masă. -Nu am luat.
Ba da. Te-am văzut. Și ai pus-o în gură.
Cred că a fost o insectă.
Era zmeură.
Zmeură? Nu avem zmeură.
Atunci a fost o stafidă. Cred că a căzut de pe o brioșă.
- Vedeți lipsește una. - Lipsește?
- Cu adevărat? Binențeles. - Doar o stafidă.
Ce ciudat...
Prostuțul de mine, trebuie să fi fost imaginația mea...
Iată, ai făcut-o din nou.
Tocmai ai pus un gândac în gură. Cred că a fost un păianjen.
- Nu. - Ba da.
Îți spun că te-am văzut cum ai apucat un păianjen din aer și l-ai mâncat.
Un păianjen? Cât de absurd.
Ce?
- Mi-a căzut furculița. - Ți-a căzut? Ai aruncat-o tu.
Care este problema ta?
Domnule Renfield trebuie să te întreb ce faci acolo jos?
Furculiță recuperată.
- Acest lucru este scandalos. Nu cred... - Îmi cer scuze pentru întârziere.
Dumnezeule, omule.
Mănânci insecte direct de pe pământ.
Ce te face să spui așa ceva?
Pentru că văd una cum încearcă să iasă din gura ta.
- Din gura mea? - Da, propria ta gură.
- Se zbate. - Nu fi ridicol.
Se zbate peste tot.
Săraca, se zbate pentru viața ei.
Nu știu despre ce vorbești. Dacă vei continua să vorbești aiurea, voi pleca.
Eu aiurea? Tu ești aiurea!
Bună mititico. Nu-ți fie teamă.
- Se țicnește. - Nu te rănesc.
- Nu-mi face rău. - Tot ceea ce vreau este viața ta!
Martin!
Pune-l în cămașă de forță și fă-i o clismă.
Așteaptă. Prima dată fă-i clisma...
și apoi pune-l în cămașa de forță.
- Da, domnule. - Vieți!
Lucy, leneșo.
E trecut de 10:00. Caii sunt înhămați și așteaptă.
Mina, nu cred că pot să mă cobor din pat astăzi.
Am avut un vis oribil.
Mă simt complet secată.
Dragă, ești extrem de palidă.
Ești trasă la față rău.
Probabil că tata ar trebui să se uite la tine.
Da.
- Tată. - Da.
- Este Lucy. - Ce s-a întâmplat cu ea?
Nu știu. Este extrem de palidă și trasă la față.
Palidă? Trasă la față? Ar fi mai bine să mă uit.
Ți-am administrat niște laudanum, dragă. Te va ajuta să dormi.
Nu văd nici un semn de infecție.
Ești sigură că nu îți amintești de unde ai semnele acestea?
O insectă? Probabil un păianjen.
Îți amintești să fi fost mușcată?
Nu. Dar am avut un vis.
Da?
Ce este cu acest vis?
Nu-mi amintesc nimic.
A adormit.
Trebuie să recunosc că sunt foarte confuz.
Am să-l contactez pe profesorul Abraham Van Helsing.
Van Helsing?
Am crezut că este metafizician și filozof.
Este și doctor. Știe mai multe despre bolii neobișnuite decât oricine altcineva.
S-ar putea să fie singurul în stare să ne ajute.
Da. Contactează-l, tată.
- Contactează-l imediat. - Da.
Domnilor, sunteți pe punctul de a asista la prima dumneavoastră autopsie.
Nu este neobișnuit pentru unii boboci...
să se simtă puțin ciudat în timpul acestei proceduri.
Aici se începe separarea viitorilor noștri doctori...
de cei care vor doar să se joace de-a doctorul.
Să începem cu începutul.
Descoperim cadavrul.
Facem o incizie de la stomac...
până la cavitatea toracică superioară, iată.
Acum, că avem deschis...
peretele abdominal, veți observa...
că organele au trecut de la un roz sănătos...
la un verde dezgustător.
Trebuie să verificăm intestinele...
pentru indicii patologice.
Deci...
Poftim, dă-l mai departe.
Nu vă faceți probleme, este destul pentru toți.
Se pare că nu a mai rămas nimeni în picioare.
Hello. Eu încă sunt în picioare, Profesore Van Helsing.
Woodbridge, nu-i așa?
Vino mai aproape, Woodbridge.
Bravo ție. Tovarăș neclintit.
Ce-ar fi să ne uităm la creier?
Prima dată, deschidem craniul.
Iată...
privește creierul uman.
Examinează-l.
O muncă bine făcută de dimineață.
Intră.
Profesore, 10 din 10.
Da. Nu mi-am pierdut îndemânarea.
Am un mesaj pentru dumneavoastră de la Dr. Seward.
Un mesaj de la Dr. Seward? Ce spune?
Vrea să te duci imediat la Whitby.
Este o urgență.
O urgență?
Da domnule. O urgență.
Sunt treaz.
Sunt treaz în timpul zilei?
Ce se întâmplă? Nu se poate să fiu treaz în timpul zilei.
Trebuie să fie din cauza sângelui tânăr al domnișoarei Lucy.
Sângele ei este încă în corpul meu.
Este posibil să mă fi vindecat?
Da. Sunt vindecat.
Acum pot să stau treaz și ziua și noaptea.
Este atât de strălucitor...
atât de multe culori...
și soarele este atât de cald.
Bună, tineri îndrăgostiți.
Nu m-am putut abține să miros picnic-ul vostru.
Aș putea să îndrăznesc să cer o bucătă din puiul vostru?
Sigur domnule.
- Niște vin domnule? - Nu beau niciodată vin.
Ce naiba. Dă-mi voie să îl încerc.
E bun.
Stăpâne!
Renfield, uită-te la mine. Beau vin și mănânc pui.
Ce faci afară în timpul zilei?
Relaxează-te, Renfield. Sunt vindecat.
Nu, nu ești. Uite.
Am făcut o greșeală. Trebuie să mă întorc în sicriu.
E noapte. Atunci nu a fost real.
Am avut un coșmar de zi.
Trei puncte mici pe gâtul ei.
Trei?
Două.
Doău puncte mici pe gâtul ei.
Ce înseamnă, Profesore?
Domnilor, ce urmează să vă spun...
va distruge orice bază ...
a oricărui concept medical de care ați auzit.
Am intrat pe tărâmul supranaturalului.
Supranaturalului?
- Țărâmul supranaturalului? - Ja.
Lucy a fost atacată...
de o creatură care se ridică din propriul mormânt...
și suge sângele celor vii...
pentru a-și prelungi propria existență.
Cu ce avem de-a face aici este...
un vampir.
- Vampir? - Vampir?
Ce spui?
Spun, "vampir."
Profesore, știința modernă nu admite existența unei creaturi fanteziste.
Știința modernă, pish posh.
A pierdut o cantitate mare de sânge, ja?
- Ja. -Totuși, priviți.
Unde s-a dus tot sângele?
Uitați-vă la cearceafuri, la fața de perină, cămașa de noapte.
Vedeți ceva?
Cum explică stiinta modernă a vostră "azta?"
Puteți explica "azta?"
Eu nu pot să explic "azta."
Nimeni nu poate să explice "azta"!
Tu vrei ca noi să credem...
că o creatură a zburat pur și simplu azi noapte pe acea fereastră...
a mușcat-o pe Lucy de gât, și i-a băut sângele?
Exact.
Și la noapte...
creatura se va întoarce.
Și îi va suge fluidele vitale...
și o va usca până la ultima picătură.
Iar dacă moare...
o victimă a acestei creaturi inimaginabile...
va deveni si ea una.
Ce?
Va deveni și ea una.
Ce putem să facem să o protejăm de acest diavol?
- Seward. - Da?
Ai vreo carte despre ocultism?
Sunt chiar aici.
- Ai cumva Folclorul Transilvanean? - Nu.
Ai cumva Teoria si Teologia Raului si a nemortului?
Nu.
- Ai cumva Vampirii din Praga? - Nu.
Ai cumva Nosferatu?
Da, avem Nosferatu. Avem Nosferatu de astăzi.
- Tocmai a venit prin poștă. - Dă-mi-o repede.
Aici.
- Există un mod de a o proteja. - Cum?
"Creatura este scârbită de usturoi.
"Efectul său purifiant este blestem...
"sufletului infectat de vampir."
Trebuie să mut ori sicriul ori candelabrul.
Te-am adus aici jos ca să fii mai aproape de noi, draga mea.
Vom fi in capatul culoarului în birou.
Trebuie să te odihnești bine, pentru a-ți recăpăta puterile, draga mea.
Doar așa poți să îți îmbunătățești sănătatea.
O clismă ar ajuta?
Haideți, trebuie să plecăm.
Somn ușor, domnișoară Lucy.
Usturoiul te va proteja.
Usturoi.
- Renfield. - Stăpâne?
Este momentul să îți servești stăpânul.
- Vino. - Da stăpâne.
Idioți curioși.
Vor să mă oprească să nu intru în dormitorul domnișoarei Lucy.
- Vreau să iau... - Așteaptă stăpâne.
Gata, te ascult.
Au pus ghirlande de usturoi în jurul camerei.
Ce pot eu să fac stăpâne? Nu pot să ies din celulă.
Ce îți imaginezi că nu puteam să te scot afară dacă vroiam?
Că aceste bare patetice pot să mă oprească?
Așteaptă stăpâne. A început să mă ia o durere de cap îngrozitoare.
Cum îndrăznesc să-și măsoare inteligența cu mine?
Cu mine, care am comandat forțele întunericului.
Cu mine, care am chemat demonii nopții să facă ce le poruncesc.
Cu mine, care am distrus orice dușman de-a lungul secolelor.
Renfield? Cu tine vorbesc.
- Iertare, stăpâne. - Vino.
Avem multe de făcut și timp puțin pentru aceasta.
Renfield, grăbește-te.
Renfield, vroiam ca tu să folosești burlanul.
Eu zbor, tu nu.
Da, desigur.
- Vino. - El zboară, Eu nu.
Renfield, idiotule.
Prinde-l, Harker.
Sunt slab.Sunt abătut.
Ce a făcut?
L-am prins când a ridicat cearceaful și se uita la mine.
Nimic altceva decât un pervers murdar. Martin.
Aici erai.
Du-l înapoi în celulă și fă-i o știi-tu-ce.
Nu, nu încă o clismă.
Ba da, una și încă una până îți vei reveni.
- Am să închid fereastra. - Da.
Bun băiat.
- Ești bine dragă? - Da. sunt bine, Dr. Seward...
în pofida oribilului usturoi.
Îmi pare rău dragă dar Van Helsing insistă.
Doamne!
Lucy...
Îți ordon...
deschide fereastra.
Vino.
Treci înăuntru, perversule!
Nu am văzut nimic!
Am văzut tot.
- E Lucy. Cineva o ataca. - Așteaptă aici.
Cum este?
- E moartă. - Moartă?
Vampirul i-a supt tot sângele.
I-am spus să nu părăsească zona cu usturoi.
Nu. Este absurd.
Îți spun că trebuie să îi înfigem un țăruș de lemn în inimă.
S-au se va ridica din mormânt pentru a căuta sângele din cei vii.
Lucy era în tutela mea.
Nu-ți voi permite să profanezi corpul ei într-o asemenea manieră.
Este nelegiuit.
Dar, doctore Seward, nu ar trebui măcar să stăm de pază la mormântul ei...
doar pentru siguranță? - Nu.
Am îndoieli serioase privind teoria aceasta cu vampirii.
Pentru numele lui Dumnezeu, cine din toată Anglia...
prin extindere la maxim a imaginației...
ar putea fi vampir?
- Contele Dracula. - Păi, poate el.
Ce? Ce vrei... despre?
Conte Dracula! tocmai vorbeam despre tine, amabil binențeles.
Iertați-mi întreruperea...
dar tocmai am fost anunțat de nefericita trecere în neființă a domnișoarei Lucy.
Aș dori să-mi ofer sincere condoleanțe.
- Mulțumesc. Suntem cu toții înnebuniți. - Da.
Conte Dracula, da-ți-mi voie să vi-l prezint...
Prof. Abraham Van Helsing de la Universitatea din Londra.
Este doctor de boli rare de asemenea teolog și filosof.
Und ginekolog.
Nu știam că aveai mâna băgată și în așa ceva.
Van Helsing, un nume cunoscut și în cele mai sălbatice locuri din Transilvania.
Conte Dracula. Curios.
Sunteți un descendent al lui Vlad Țepeș primul Dracul?
Țepeș?
Înseamnă "Tepuitorul" A fost un măcelar cu o sete de sânge nestăvilită...
care a cauzat torturi de nedescris țăranilor.
Tăindu-le mâinile și picioarele, scobindu-le ochii...
și trăgându-i pe o țeapă de oțel.
O cereau.
Ce ar fi putut să facă...
ca să merite asemenea tratament barbaric și inuman?
Da.
Avem o zicală în țară:
Ei spun deasemenea:
Sunt foarte impresionat, Van Helsing. Vorbești Moldava veche.
Păi, domnilor, am să...
plec.
Aș dori să spun, Van Helsing, că ești un om căruia îi place să aibă ultimul cuvânt.
Nu mă voi lăsa atras într-un joc atât de copilăresc.
Nu contează pentru mine cine are ultimul cuvâtn.
Se face târziu.
Vom continua această conversație cu altă ocazie.
Noapte bună.
Câtă aroganță.
Este ușor de observat...
decadența aristocrației...
în aceea parte a lumii.
Domnilor, munca noastră nu a luat sfârșit.
Vampirul este încă printre noi.
Trebuie să vă amintesc că este isteț.
Are înțelepciune adunată de-a lungul secolelor.
Și peste toate, nu va renunța niciodată.
Omul acesta! Nu renunță niciodată.
Nu renunță niciodată.
La ce te gândești profesore,... Profesore?
- Când s-a mutat Contele Dracula aici? - Aproximativ acum o lună.
Și când au apărut primele simptome domnișoarei Lucy?
Cam tot pe atunci.
Vrei să spui despre Contele Dracula că este vampir?
Da! Și nu.
- Atunci ce vrei sa spui? -Spun nu.
Dar înclin spre da.
- Atunci spui da. - Nu.
- Atunci este nu. - Nu neapărat.
- Esti atat de dubios. - Nu sunt sigur.
- De ce anume? - De teoria mea.
- Și aceasta ar fi? - Teoria lui da și nu.
Noapte bună scumpă doamnă.
Fie ca vocile îngerilor să-ți cânte până te vei odihni.
Ajută-mă.
Ce-a fost asta?
Ajută-mă, e așa de întuneric aici
Cine e acolo?
Sunt în viață. M-au îngropat de vie
Îngerii să mă păzească.
Nu-ți face probleme domnișoară, sosesc.
Dumnezeule!
Au făcut o greșeală, o greșeală teribilă.
Te rog ajută-mă. Mi-e atât de frig
Vei fi bine. Ești în viață
Jonathan. Ce faci?
Doar în seara aceasta...
Voi sta de pază la mormântul lui Lucy, așa cum a sugerat profesorul.
Cu siguranță nu crezi în prostiile acestea despre vampiri?
Nu știu ce cred.
Dar dacă Van Helsing are dreptate...
Nu mă voi ierta niciodată că nu m-am asigurat.
Bine dă-i drumul. Dar cred că îți pierzi vremea.
Tâmpenii.
Jonathan.
Lucy?
Vino să plecăm împreună, Jonathan.
Știu că întotdeauna m-ai dorit...
și eu întotdeauna te-am dorit.
În sfârșit putem fi împreună.
Dar, Lucy, sunt logodit cu Mina...
și tu ești moartă.
Nu sunt moartă.
Sunt nemoartă.
Da, păi, eu nu sunt nelogodit...
mulțumesc.
Jonathan, lasă-mă să te sărut.
Lasă-mă să-ți arăt pasiunea adâncă, naturală...
nestăpânită, nebunie sexuală.
Dar, Lucy, sunt englez puritan.
Și aceștia la fel.
Acum putem fi împreună pentru totdeauna.
Înapoi.
Înapoi, demon nesfânt al nopții.
- După ea! Aceasta este șansa noastră. - Pentru ce?
Pentru a o distruge, băiatule. S-a întors în criptă. Vino!
Dumnezeule.
- Acum este moartă. - Nu, nu este.
- E vie? - E Nosferatu.
E italiancă?
Nu, înseamnă nemoartă.
A fost blestemată să-și petreacă eternitatea în mizerie...
să vâneze oameni vii ca un animal.
Ce ar trebui să facem?
Pentru binele sufletului ei etern, trebuie să o distrugem.
Singurul mod...
este să îi înfigem un tăruș de lemn...
prin inimă.
Asta e oribil. Nu există altă modalitate?
Mai este una. Am putea să îi tăiem capul...
să-i umplem gura cu usturoi...
și să-i tăiem urechile.
Dă-mi țărușul.
Nu. Nu pot să o fac. Fă-o tu.
Trebuie să fie făcută de cineva care a iubit-o în viață.
- Eu doar am plăcut-o. - Destul de aproape. Ține.
Bună băiat. Poți să o faci. Ține.
Acum pune țărușul direct deasupra inimii...
și lovește cât de tare poți.
Așteaptă!
Acum!
Dumnezeule!
Este atât de mult sânge.
Tocmai a mâncat.
Încă este în viață.
- Lovește din nou. - Nu pot.
Ei, cât de mult sânge poate să mai aibă?
Lovește.
E aproape moartă.
E destul de moartă.
- Este orbil. - Da. Ai dreptate.
Trebuia să punem niște ziare pe jos-
Ce am făcut?
Ce i-am făcut săracei Lucy?
Ai eliberat-o, băiatul meu.
Acum va dormi în pace pentru totdeauna.
- Ține. Curăță-te. - Mulțumesc.
Săraca Lucy.
Poftim.
Păstreaz-o.
Essie...
pleoapele iți devin din ce în ce mai grele...
de somn.
Dormi.
Mina, deschide ochii.
Ridică-te, Mina.
Mergi către ușă.
Mina, ești în debara.
Deschide ușa și ieși afară.
Acum mergi spre ușa de la terasă.
Ai grijă la scă...
scăunel.
Ridică-te.
Nu tu. Stai jos.
Nu, nu tu. Tu stai jos.
Tu stai jos. Nu, ridică-te.
Nu, tu stai jos.
Tu mergi spre ușa de la terasă, și tu culcă-te la loc.
Aveți grijă!
Stai. Vin eu.
Stinge lumina, astfel încât să nu mă vadă nimeni.
Vei fi soția mea pentru eternitate.
Vom împărții pasiunea fără de capăt a dragostei nemuritoare.
- De-abia aștept. - Nu tu.
Vei fi soția mea pentru eternitate.
Vom împărții pasiunea fără de capăt a dragostei nemuritoare.
Of Doamne. Ce noapte.
- Dumnezeule, omule. Ce ți s-a întâmplatâ? - Totul.
Profesorul Van Helsing avea dreptate.
Lucy s-a ridicat din mormânt și m-a atacat.
Și acum, în sfârșit...
doarme în pace.
Vrei să spui că Lucy chiar a devenit vampir?
Da.
- Unde este Mina? - Este bine. A adormit repede.
- Essie o păzește chiar în acest moment. - Bun.
Mă voi duce să păzesc și eu în fața uși.
Nu crezi că ar trebui să te cureți mai întâi?
Da. Aveți perfectă dreptate.
Te-ai supăra să folosești intrarea servitoritorilor?
Bun băiat.
El e acoperit de sânge, în timp ce pe tine nu este nici o picătură. De ce?
Am asistat la multe înjunghieri.
Trebuie să știi unde să stai.
Știi, totul în viață este locația.
Și acum vom face dansul dragostei.
Ești bună.
Fără urme.
- N-ar trebui să o trezim? - Ba da, probabil ai dreptate.
Essie.
Bună. Probabil am ațipit.
Dumnezeule, este dimineață.
Acum un moment păzeam, trează...
și în momentul următor m-am simțit de parcă...
un nor întunecat a venit peste mine.
- Ești bine? - Sunt bine.
Iata-ne deci teferi și sănătoși.
Se face târziu. Ar trebui să văd de micul dejun
De unde o fi venit asta?
Am avut cel mai minunat vis azi noapte.
Mă simt atât de diferită.
Areți diferită, Mina.
Vino.
Stai cu mine.
Mai aproape.
Mai aproape, prostuțule.
Dragul meu, ne știm atât de bine...
și totși nu ne-am explorat cu adevărat.
Slavă Domnului.
Jonathan, m-am schimbat. Nu mai sunt Mina pe care o știai tu.
La ce te referi, draga mea?
Vreau să faci ceva pentru mine...
ceva ce nu te-am mai rugat până acum.
- Sigur, draga mea. Orice - Bine.
- Atinge asta. - Nu te supăra dacă voi face.
Ce spui?
Bine, nu trebuie să atingi nimic.
- Te voi atinge eu. - Nu!
Încetează imediat.
Ce ți-a venit?
- Plec. - Nu, te rog, nu pleca.
Ai dreptate.
Ceva nu este în regulă cu mine și îmi afectează gândirea...
și mă forțează să spun lucruri pe care nu le-aș fi spus niciodată...
și să fac lucruri pe care nu le-aș fi făcut niciodată.
Jonathan, te rog ajută-mă.
Mina, da. Orice. Ce pot să fac?
Atinge asta.
Bună dimineața, Mina. Cum ai...
Jonathan, ia-ți mâinile de pe mine.
Da, ia-ți mâinile de pe ea
Iertați-mă domnule.
Ar trebui să-ți fie rușine de tine.
Dar ea m-a făcut să fac asta.
- Are dreptate, Mina? - Nu, tată.
Dintr-odată fără vre-un motiv și-a pus mâinile pe mine.
- Ea mi-a spus să o ating. - Harker!
Ești un degenerat. Te-am luat la mine în casă.
Îmi mănânci mâncarea, îmi bei vinul, dar nu este destul pentru tine. Nu.
După ce ai fost logodit cu fiica mea timp de doar cinci ani...
îndrăznești să o atingi.
Ieși afară.
- Dar domnule... - Afară, am zis!
- Ce se întâmplă aici? - Lucruri teribile.
L-am găsit pe Harker cu mâinile pe fiica mea.
Dar m-a forțat domnule. S-a purtat extrem de ciudat.
De parcă ar fi sub influența vre-unei vrăji.
Vrajă?
Ce eșarfă drăguță purtați, domnișoară Mina.
Da, mi s-a părut răcoare de dimineață.
Scuzați-mă.
Pot să mp uit?
Exact cum bănuiam.
Ca Lucy.
Nu, nu este nimic.
Am făcut-o din greșeală când îmi punea o broderie.
Serios?
Am ceva pentru dumneavoastră domnișoară Mina.
Un cadou?
Așa ceva. Întinde mâna.
Poftim.
Iată.
Uite.
Ce este aia?
Este dovada, nefericitule prieten...
că fiica ta a fost coruptă...
de răul unui vampir.
Trebuie să găsim acest vampir înainte ca săraca Mina să aibă aceași soartă ca Lucy.
Dar cine este vampirul?
Van Helsing îl suspectează pe Contele Dracula.
Dar poate la fel de bine să fie și Renfield.
Omul acela bea sângele insectelor...
și a îndoit bara de la celulă de parcă era brânză.
Ar putea fi oricine.
Există un mod, de necombătut...
pentru a descoperi un vampir.
Voi merge pe mâna ta de această dată, Van Helsing...
dar sunt de părere că acest bal este de prost gust.
Lucy este moartă de doar patru nopți, sănătatea Minei este în balanță.
Balul a început de peste o oră.
Se pare că nu va sosi Contele Dracula.
Sper că te înșeli, băiatule.
Am vrut să-l văd pe Contele Dracula special în această seară.
Mă întreb dacă suspectează ceva.
Bună seara.
- V-am speriat? - Nu!
- Pot să vă iau pelerina domnule? - Nu. Nu pelerina.
Poți să îmi iei pălăria.
Mulțumesc.
Ne era teamă că nu veți veni.
Nu v-aș fi ratat gala.
Întotdeauna îmi păstrez nopțile libere pentru asemenea noi experiențe.
Domnișoară Mina.
Arată extrem de bine în această seară.
Ați fi înnebunit de gelos, dacă aș invita-o la dans?
Păi, să fiu sincer... Deloc.
Mulțumesc.
Stăpâne!
Ești aici.
Nu-mi spune stăpâne.
- Ce cauți aici? - Nu știu. Am fost invitat.
Îmi miroase a șobolan.
- Unde? - Renfield.
Dacă sunt descoperit, trebuie să zburăm.
Da. Voi scăpa. Ne întâlnim la Carfax.
Nu. Ar fi prea periculos. Acolo vor căuta prima dată.
Mi-am mutat sicriul în capela abandonată...
de pe vârful stâncilor.
Când vii, să te asiguri că nu te-a urmărit nimeni.
-Ai înțeles? - Da, stăpâne.
- Nu-mi spune stăpân. - Da...
Bună seara domnișoară Mina.
- Pot să am următorul dans? - Mă scuzați domnule.
Nu vedeți că beau un pahar cu domnișoara Nina?
Ți-ai terminat băutura.
Așa este.
Veniți domnișoară Mina.
- Martin. - Corect.
Acum!
Nu pot să îl văd. Cum poate fi așa ceva posibil?
Vampirul...
nu are reflexie în oglindă.
Se descurcă destul de bine fără el, nu-i așa?
Se pare că suntem buni.
Să le oferim ceva de văzut.
Cântați ceardaș.
Ceardaș.
Sunt înnebuniți.
Vino!
Marel final.
Ești un om foarte înțelept, Van Helsing...
pentru cineva care a trăit până acum o singură viață.
Prindeți-l!
Stăpâne!
Am vrut să spun domnule!
Tu!
Unde crezi că te duci?
Profesore!
- Trebuie să-l găsim înainte de răsărit. - De ce înainte de răsărit?
Pentru că razele soarelui îl vor distruge.
Trebuie să se ascundă pe timpul zilei.
Veniți, sau domnișoara Mina va fi pierdută pentru totdeauna.
Vino, bătrâne maâncător de muște.
Am căutat la Carfax Abbey de sus în jos. Nu e nici urmă de el.
Ce putem să facem profesore? Unde poate fi?
Nu știu.
Trebuie să îl eliberăm pe Renfield. Este unica noastră șansă
L-a numit pe Dracula stăpân.
Am crezut că a vrut să spună domnule.
Acela a fost doar un șiretlic pentru a-i păcăli pe cei slabi de înger
- Fără supărare. - Înțeleg.
Renfield se va duce direct la Dracula.
Iar noi îl vom urmării. Pe aici.
Vei rămâne aici până vei putrezii.
Ești liber să pleci.
- Liber? De ce? Cum? - Bună purtare.
Dar am fost aici doar un moment.
Păi pentru acel moment purtarea ta a fost foarte bună.
Să mergem.
Ai grijă pe unde calci.
Vin stăpâne.
Știu ce urmăresc. Cred că îi voi conduce la stăpân.
Trebuie să îi păcălesc.
I-am pierdut.
Domnilor avem noroc.
- De ce? - E un imbecil. Veniți.
Stăpâne am venit.
Ești sigur că nu ai fost urmărit?
Da. I-am condus spre o direcție greșită.
Nu au nici o idee unde sunt.
A intrat în capelă. Repede!
I-ai condus direct la mine, idiotule.
Nu am știut. Îmi pare rău stăpâne. Pedepsește-mă.
Nu. Pleacă. Du-i de aici Nu am timp.
Nu, trebuie să mă pedepsești. Rănește-mă. O merit.
- Nu acum! - Dar te-am dezamăgit stăpâne!
Sunt un prost nefolositor, care te-a dezamăgit.
Trebuie să mă faci să sufăr.
Bine!
Bine, stăpâne. Bine.
Bine, este destul.
De ce?
Acolo sus!
Este închis.
Spargeți-o.
- Pune-ți greutatea la treabă. - Doctore.
Bine.
Au ajuns prea târziu.
În curând vei fi soția mea pentru eternitate.
Nu vă opriți.
Bine, continuați.
Mai tare.
Balamalele cedează.
Jonathan, lasă-te jos.
Înapoi.
Jonathan, ia țărușul.
O bucată de lemn ascuțită, orice.
Înapoi.
Bine.
Acum înfinge-l în inimă.
Ai grijă!
Muritor arogant.
Acum ești în lumea mea...
și nu vei părăsii mansarda în viață.
Te voi distruge...
și apoi o voi poseda pe cea pe care o iubești cel mai mult...
și nu poți să faci nici un lucru care să mă oprească.
Pentru asta vei privi...
cum mult prea iubita ta Mina și cu mine ne vom consuma căsătoria.
Prinde-l. Scapă.
Prinde-l.
- Unde este? Unde a plecat? - Este acolo sus.
Trebuie să îl prindem, sau totul este pierdut.
Stăpâne.
Pe aici.
Renfield, tâmpitule!
Unde sunt?
- Ce s-a întâmplat cu Dracula? - E mort.
Și tu ești liberă.
Slavă Domnului.
Ești din nou scumpa și inocenta mea Mina.
Și trebuie să îți mulțumesc ție Jonathan, pentru asta.
Si acum scumpa mea...
dă-mi voie să te duc acasă.
Stăpâne!
Îmi pare rău.
Iartă-mă.
Iată.
Începi să semeni din nou cu tine.
Stăpânul tău s-a dus pentru totdeauna domnule Renfield.
Ești propiul tău om din nou.
- Sunt? - Da.
Nimeni nu te va mai controla vreodată.
- Ai dreptate. - Bine.
- Vino, Renfield. - Da stăpâne.
Sincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team - www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania